Tre mod en, Giants fører. To out, to på baser. Det er op til Hodges.
Maglie pitcher, og den flyver ud til venstre.
Mueller rammer hegnet. Tre spillere nár ind...
De har tabt.
Dodgers vender stærkt tilbage og vinder fire mod tre.
Gider du klappe i? Klokken er fire i tre om natten.
Det bliver gentransmitteret kl. 12 på hærens radio.
- Kom nu, Frank. - Hold op med at drømme og fald i søvn
Det lyder som noget godt vrøvl.
- Varmeovnen er gået ud. - Igen?
Der er iskoldt derinde.
- Der er varmt herinde. - Vi er fire.
- Jeg skulle have valgt en større seng. - Kan I være stille?
Vis da lidt hensyn.
Jeg bad ikke om skrigvækning.
Du er den eneste, der kan reparere den.
BJ, hvis jeg ikke kommer tilbage, så skal du ikke komme og hente mig.
Godnat, Frank.
- Her er han, tøser. Ferme Freddy. - Hr. Fingernem.
Lad os give varmemesteren en hånd.
- Mange tak. - Her er iskoldt.
Hvad havde I forventet? Det er forår i Korea.
Vi valgte dig, fordi du har lejrens bedste hænder.
Jeg prøver at gå til hánde.
Vær forsigtig, Hawkeye.
Klap i, Pierce.
Ring til 121. hospital. Jeg vil tale med deres øjenlæge.
Sig, vi har en mand med brandsår. Major Overman.
Få ham herop med det samme.
Jeg kan ikke se noget.
Hør, din tumpe. Jeg siger det én gang, så slå lyttelapperne ud.
Jeg er general Walter O'Reilly, trestjernet og enormt vred.
Hvis major Overman ikke er her inden morgenmaden,
så kommer du til at grave et latrin til hver eneste soldat i Korea.
Er det forstået? Godt.
- Hvordan føles det? - Blindt.
Tag det roligt i et par dage. Jeg er tilbage på fredag.
Et vigtigt spørgsmål.
- Kan jeg beholde mit tilnavn? - Lad os håbe det.
Jeg tænkte bare, om jeg skal leje en førerhund eller købe en.
Vi ses på fredag.
- Sig mig, hvor er general O'Reilly? - Hvem?
Nu skal jeg forklare det.
- Vi er meget kede af det. -Ikke råbe. Ørene virker stadig.
- Undskyld. - Næste gang tilkald en professionel.
Hvis du mangler noget...
Hvis du kommer forbi kiosken, så køb en malebog og nogle farver.
Du er vist syg nok til at kvalificere til en stor kasse. Jeg skal gå.
- Besøg mig et par hundrede gange. - Mindst.
Sygeplejerske?
- Hvad er der galt? - Min arm er død. Jeg tror, den sover.
Lad mig kigge på den så at sige.
Hvor er du?
Er der en læge til stede?
- Hvad er der? - Godt, du er her. Hent en læge.
Hvad gør du ved patienten?
Vi bryder arm, men hans forbinding er for stram.
Nu skal jeg. Op i seng igen. Vi skal ikke genere de andre patienter.
Fortsæt, Frank. Så fár vi en på tuden.
Nogen kommer og ser til dig om et øjeblik.
Undskyld. Jeg kommer bare bumpende.
Den usynlige mand.
Jeg er dr. Pierce. Er der nogen hjemme?
- Fortæl mig, hvad der står. - En rigtig spasmager, hvad?
Kom nu. Kan du ikke se,jeg er blind?
Nej, det kan jeg ikke.
- Undskyld. Hvad er der sket? - En granat.
Den landede tre meter foran mig.
Jeg fik det meste i ansigtet. Og dig?
Jeg tilbød at tænde en temperamentsfuld varmeovn. Hvad hedder du?
Jeg hedder Tom Straw.
- Hvor kommer du fra? - San Francisco.
Det er en smuk by.
Jeg ser frem til at komme hjem og ikke se Golden Gate-broen.
- Prøver du at deprimere mig? - Jeg har travlt med at deprimere mig selv.
- Du er i live. Du bør føle dig heldig. - Føler du dig heldig, Hawkeye?
Ikke på det seneste.
- Hvad lavede du i San Francisco? - Underviste på gymnasiet.
Du kan stadig undervise. Vær glad for, du ikke er lastbilchauffør.
Eller læge.
Ja.
Jeg troede, vi var enige om, at vi blev i vores seng.
- Vi blev enige om at løsne hans forbinding. - Jeg havde pause.
Jeg er en bedre blind læge, end du er med to øjne. Sygeplejerske.
Hjælp mig med at lægge hans bandage om, og fortæl mig om de andre patienter.
Frank, du kan fortsætte med, hvad du lavede - ingenting.
Hvor er den?
Hvordan kan jeg opretholde orden, nár Pierce snubler omkring?
Sygeplejersken skal sige, nár de tager en temperatur. Han rører ved dem.
Skandaløst.
Han bør ikke være der, hvis han er syg. Jeg foreslår, vi sender ham til 121.
- Hvorfor? - Der er han sikkert mere bekvem.
- Du har ret. Han bør flyttes. - Tak.
Men ikke længere end til sumpen.
- Men... -Ingen diskussion: træd af.
"Og resten af familien har det fint."
"Sandy Falcon," tror jeg... "...spurgte til dig."
"Hun sveder stadig..."
Nej, der står...
"Hun sværmer stadig for dig." Hvem er Sandy Falcon?
En pige, der dyppede mine rottehaler i blækhuset.
Hun blev valgt som den med størst chance for at blive gift med en anden art.
"Hav det godt, søn..."
- Jeg er klar til at prøve igen. - Sir...
Kom. Jeg tror, det lykkes den her gang.
Her. En, to.
Du skygger for mig.
- Skal jeg samle dem op igen? - Lad dem ligge, indtil de kan.
Bare læs brevet færdigt.
"Hav det godt, søn. Vi tæmmer dansenem"
Der står "tæller dagene," dit fæhoved.
"Vi tæller dagene. Kærlig hilsen..." major Burns.
- Hvad? - Major Burns kommer.
Du frastøder mig, Pierce.
Ja. Jeg fremlægger dig for alle. De synes, du er frastødende.
- Handikappede opfører sig normalt pænt. - Jeg prøver bare at holde mig beskæftiget.
Se, jeg har endda redt din feltseng.
Flot klaret, Pierce.
Men den er ikke redt korrekt. "US" skal være på ydersiden af tæppet.
- Jeg tog det på med dig i tankerne. - Du giver mig kvalme.
Se? Det kan betale at pynte sig.
- Redte du virkelig Burns' feltseng? - Jeg er vant til at rede seng i mørket.
- Det er mig. - Jeg hørte dine hår på benene knitre.
Kan jeg gå over i messen? De serverer rejer, men man skal være hurtig.
Betyder det ja?
- Hvordan går det? - Så godt, som jeg ser ud.
Silke, ikke?
Altid let og luftig. Jeg har noget med til dig.
Bed hende sætte sig på sengen. Sig til, nár du er gået.
Undskyld, sir. Jeg har kun den her med.
- Hvis du behøver hjælp, så trut. - Perfekt.
- Det var enten den eller en haubitser. - Jeg kan ikke putte en haubitser i munden.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Den virker perfekt.
- Følg mig over til kunstmuseet. - Sådan et har vi ikke.
- Så Iatrinet. - Kareten venter.
Før an, Macduff.
- Lad være med det. - Undskyld.
Lav bro.
- Vi er udenfor. - De andre par kigger garanteret på os.
Jeg ser fantastisk ud, men du ser sjusket ud i dit soldatertøj.
Du har aldrig været kønnere.
Så er vi fremme. Har du brug for hjælp derinde?
- Ikke siden jeg var to. - Pas på trinet.
- Korporal Klinger. - Frue.
Du skal vælge en gave til oberst Potters kone.
- Jeg er optaget. - Nægter du at adlyde en ordre?
- Okay, men du má vente på Pierce. - Fint.
- Margaret. - Det var flot.
- Det er parfumen. "Måneskin over Fort Dix." - "Forbudt orlov." Hvorhen?
Messen. Bagefter hjem til dig og lege blindebuk.
Vilddyr.
- Her, du kan tage ham. - Med det samme.
Jeg er garanteret den eneste varme kartoffel i teltet.
- Værsgo, Hawk. - Alle tiders. Det er med punktskrift.
- Jeg fortæller dig, hvad man kan få. - Lad mig gætte.
- Stuvet spinat. - Kan du lugte det?
- Nej, jeg kan høre det. - Prøv lidt af det.
- Sidste uges brød? - Denne uges forlorne hare.
Resterne bomber de koreanerne med.
Dodgers' sidste strike, idet Hodges...
Maglie er lige indenfor...
Giants er ringe. Jeg tror, Dodgers vinder.
- Hvad er så sjovt? - Giants vinder tre mod en.
Giants mangler kun at få en mere out.
Vædder I nogensinde om den slags?
Tre mod en, Giants fører. To out, to på baser. Det er op til Hodges.
Mueller rammer hegnet.
Tre spillere nár ind på Gil Hodges'...
Dodgers vender stærkt tilbage...
Tak, I godtroende fjolser.
Flot, Frank. Han kunne havde forudset det i søvne.
Har jeg fortalt dig om Crab Apple Coves hummerfestival?
Radar! Fortsæt, jeg lytter.
I to dage og to nætter gør 3.000 mennesker ikke andet end at drikke øl
og proppe sig med de største og saftigste hummere, der findes.
Når solen går ned - hej, Radar - kommer bådene ind.
Hvorfor bestiller vi 300 gummihandsker?
Nytårsaften brugte vi dem til balloner.
- Et år pakkede vi os ind i gummihandsker. - Javel.
- Giv mig en rekvisition for tæpper. - Nu skal jeg være der.
Hvor kom vi til? Hummerfestivalen.
Ja. Et år tog jeg ned til en øde bugt
med tre kurve og en lille lækker sag, der hed Frida.
"Frida-fælles om" kaldte vi hende.
Vi var der i fire dage.
Vi nåede aldrig til hummeren.
Fire dage, og vi nåede aldrig til hummeren.
Undskyld. Jeg troede kun, det tog et øjeblik.
Jeg blev nervøs. Det var værre, hvis du havde snorket.
- Det her er Radar O'Reilly. - Vil du gå en tur med mig?
- Vil du spille golf? - Nej, Opvágningen.
Senere skal jeg fortælle dig om præsterne og muldyret. Den vil du synes om.
- Døren er altid åben. - Det håber jeg, ellers brækker jeg næsen.
- Vil du have dine penge tilbage fra Burns? - Er det en svinestreg?
- Selvfølgelig. - Ih, altså.
- Her er sengestolpen. - Velkommen.
- Det har været en vidunderlig tur. - Har du brug for mig?
Nej, men hvis jeg kommer forbi, så trutter jeg i hornet.
- Hvordan har Straw-knægten det? - Okay. Vi sender ham til 121.
- Jeg vil tale med ham. - Skal ske.
Mr Straw. Her er Hawkeye Pierce, den nye dreng i klassen.
Ja, Pierce.
Tredje række, sæde nummer to. Pralhals.
Det er ham. Hvordan går det, Tom?
Ikke så godt. Jeg forsøgte at skrive et brev til min kone.
Jeg fik kun skrevet "Kære Marilyn."
Prøv "Elskede, jeg kommer hjem." Hun bliver glad.
Hvor glad bliver hun, nárjeg fortæller hende resten?
Undervurder hende ikke.
Kaptajn, hvor er løjtnant TS Straw?
Lige her.
Du skal af sted, sir.
- Jeg vil gerne have, du skriver til mig. - Hvis du ikke retter dem.
Det er aftale. Jeg vil gerne vide, hvordan det kommer til at gå.
- Tak. - Hils Mill Valley for mig.
- Mind Union Square om mig. -Vi ses.
Farvel.
Lad os køre en tur. Du kører.
- Okay, så kørerjeg. - Slap af i fem minutter.
Sæt dig ned.
- Jeg ved, hvordan du har det... - Nej, det tror jeg ikke.
- Du vil ikke tænke på, hvad der kan ske. - Nej, det er ikke det.
Når dr. Overman pakker mig ud, så håber jeg ved gud, jeg kan se,
men jeg har oplevet noget fascinerende.
Hvad er det?
En del af min verden er forsvundet, men en ny er dukket op.
Jeg forestiller skam mig selv sidde på et hjørne og sælge termometre,
men jeg oplever noget, som jeg ikke havde forventet.
I morges lyttede jeg til uvejret rase i to timer.
Jeg hørte det ikke kun, men jeg var en del af det.
Du aner nok ikke, at regn lyder som bøffer, der steges, nár den rammer jorden.
Eller at torden bliver ved med at give ekko.
Det er ufattelig sjovt at høre, nár nogen falder i mudret.
Det kunne kun være Burns.
Det er fyldt med fælder, men jeg...
Men jeg tror næsten, der er en fordel ved det her.
Jeg har aldrig været mere bevidst.
Det her er forbudt område for personel i din tilstand.
Du fár et minut til at forsvinde.
55 sekunder, og der tælles ned.
- Gør os en tjeneste og hop af. - Det var sidste chance. Sygepasser.
- Kom. Nu har du chancen for en lige kamp. - Du bad selv om det.
Jeg kan klare dig med begge øjne på ryggen.
- Hvem er det? - Mig.
Hvor er Frank?
Vær sød at få ham ud herfra, sygeplejerske.
Sig noget, Frank, så jeg ved, hvor jeg skal spytte.
- Hvem er det? - Det er Able.
- Han er heldig, du greb ind. - Du er heldig,jeg ikke lod ham dræbe dig.
Vi har selskab, piger!
Rør. Ryg dem, hvis du har dem. Det má være Bigelow.
- Hvordan ved du det? - Det er lige meget.
- Hvad kunne du tænke dig? - Det har jeg lige fået.
Kan han komme tilbage om lidt? Jeg var på vej i bad.
Jeg kan ikke se noget. Smid mig ud, hvis jeg savler.
Kom nu.
Det var en.
- Jeg kan ikke, nár han er her. - Han kan ikke se noget.
Okay, Hawkeye. Men ingen kommentarer.
- Det går ikke. - Mere saxofon?
Glem det. Du bliver nødt til at gå.
Vent lidt. Der kommer helikoptere.
- Det er en fornøjelse at arbejde i dag. - Hvorfor det?
- Vi har travlt, masser af sårede. - Fantastisk.
Og ikke skyggen af Pierce.
Festen er forbi.
Sir, má en blind være tilstede, nár der opereres?
Spørg Pierce. Han er overkirurg.
Vær sød, Frank. så má du signere mit ansigt.
- Skudt i underlivet. - Hvor slemt er det?
Ikke for alvorligt. Beskadiget bækkenpulsáre. Klemme.
Tænk, hvis patienten så mig?
Så vidste han, han var i hæren. Klemme.
BJ, du burde sætte dig og lytte til krigen.
- Ikke nogen god lyd. - Klar til at lukke?
Var tarmen perforeret? Jeg kan lugte tarm.
Jeg undersøgte den, og den var fin, men jeg tjekker igen.
Du har ret. Der er en lille rift.
Hvem var den maskerede mand?
Indians fører fem mod fire i slutningen af niende.
En out. Yanks má se at komme i gang.
Nu er det Rizzutos tur. Der slås, men rammes ved siden af.
Anden strike. Og to til Rizzuto.
Store Bob Lemon gør klar til at pitche. Her kommer det.
Linedrive. Basehit til venstre.
Hvad siger I så? Lyt til publikum.
Indians fører fem mod fire. En ude i slutningen af niende.
- Gil McDouglal for Yankees. - Her sælges tyggegummi, jordnødder!
Gullasch!
Her kommer det næste pitch. Der slås og rammes forbi.
Første strike. Infielden håber på et bunt.
Hvad siger du, knægt? Dig og mig.
Der lægges an og pitches. Der slås og rammes forbi. Anden strike.
Vent. Han ramte en del af den.
Bolden ryger til short. Over til anden base.
Tilbage til første. Doubleplay. Cleveland vinder 5-4.
Resultatet igen. Cleveland, fem, Yankees, fire.
Det er alt for i aften. Bryan Moxey takker af.
Programmet genudsendes i morgen kl. 12 i hærens radio.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Det er okay. Jeg sad og lyttede til mig selv svede.
Skyg for dine øjne, Hawkeye.
Åbn dem nu langsomt.
Og?
Fem, ikke?
De virker.
Resultatet af gárdagens kamp. Yanks, otte, Indians, et.
Til dem, der vil indkassere, major Burns er på Opvágningen.
Resultatet kan ikke være rigtigt. Jeg lyttede til kampen, og...
Frank,jeg vil have mine 10 dollar nu.
Tak.
- Tak, major. - Tak, Jim.
Den lejr er det smukkeste, jeg nogensinde har set.
- Tillykke. Du er heldig. - Ja, jeg var heldig to gange.
Først fik jeg en chance for at se uden mine øjne, og så fikjeg dem tilbage.
- Sygeplejersker... - Hvad er der sket, Hawkeye?
Midlertidig tilbagefald. De var okay, og så blev de dårlige igen.
Det er ikke permanent. Lægen siger, de er okay om et par dage.
- Stakkels dig. - Jeg har brug for al den sympati, jeg kan få.
- Kan vi hjælpe? - Bare fortsæt med, hvad I var ved.
I ved, ordne jeres hår, stryge jeres trusser, tage tøjet af.
Er det ikke forfærdeligt? Et tilbagefald.
- Måske kan vi kurere dig. - Hvordan?
- Det var vist dumt gjort. - Ud.
- Få ham ud. - Pas på øjnene.
Visiontext tekster: Christina Mohr
DANISH